U najtežim životnim trenucima i kada imamo uzbudljive vijesti za podijeliti, shvaćamo da je naša obitelj uvijek tu da nas podrži. Daju nam ohrabrenje, poštovanje i ljubav koje nikada ne ponestaje. Veza između roditelja i djece nadilazi samo biologiju, a za tenisku zvijezdu Novaka Đokovića njegova je obitelj kao kamen čvrst temelj podrške.
Obitelj mu je bila najveća podrška koju je mogao poželjeti.
![](https://cinjenice.ba/wp-content/uploads/2023/09/5a04aa5176b3dcf58024268b3b.jpg.webp)
Novak Đoković je svoju buduću suprugu Jelenu Ristić upoznao još u srednjoj školi, a vezu su započeli 2005. godine. U Septembru 2013. par se zaručio, a 10. July 2014. vjenčali su se. Ranije 2014. Đoković je rekao da očekuju svoje prvo dijete, sina rođenog u Oktobru iste godine. Njihova kći Tara stigla je nešto kasnije 2017. godine.
Njegova nedavna pobjeda na US Openu podsjeća nas na teška vremena kroz koja je prošla njegova obitelj kako bi podržali njegov uspjeh. Sada ima 36 godina i zna da je njegova obitelj odigrala veliku ulogu u tome da mu pomogne da postane prvak. U svijetu u kojem slavni sportaši često dobivaju puno pozornosti, Đokovićeve riječi su jasan podsjetnik da velika postignuća dolaze nakon dugotrajnog napornog rada i snažne podrške obitelji.
Najvažnije je ne odustati kada mislite da ste izgubili.
Đoković je imao značajnu želju: natjecati se za velike trofeje i osvajati ih kada njegova djeca, Stefan i Tara, budu dovoljno stari da shvate važnost takvih postignuća. U gomili su bili njegov sin i kći. Bila je to epska bitka i nakon tri sata i 17 minuta intenzivnog natjecanja, njegov protivnik je posljednjim forhendom pogodio mrežu, signalizirajući Đokovićevu pobjedu.
“Bila je okrenuta prema meni dok sam sjedio na klupi. I nasmiješila mi se. Svaki put kad mi je trebala, pretpostavljam ta vrsta nevine dječje energije, dobio sam je od nje. Kada sam prolazio kroz vrlo stresne trenutke, posebno u drugom setu kada mi je trebao malo snage, samo lakoće, pretpostavljam, ona mi je uputila osmijeh. Bila je u tu”, rekao je Đoković o svojoj kćeri.
“Tako je smiješno vidjeti to i tako zanimljivo vidjeti da ona ima šest godina, moj sin ima devet, a oboje su bili tamo. Oboje su svjesni što se događa.”
Posljednju pobjedu posvetio je svojim najdražima.
Dok je Đoković osvojio drugi set i na kraju zapečatio pobjedu u tri seta, njegov prvi čin slavlja nije bio prema publici, već da je prišao Tari i srdačno je zagrlio. Objasnio je: “Pogledala me je i dala mi je tu energiju. Zato sam prvo otišao kod nje — naravno jer mi je kći, ali i ona mi je najviše pomogla u ovom meču. Mnogo je volim, a imati nju, suprugu, sina Stefana i roditelje — osjetio sam podršku i ljubav svih. Ovo je i njihov trofej.”
Ovaj 24. Grand Slam naslov, osiguran u njegovom 36. finalu, nije bio samo osobni trijumf za Đokovića; bio je to dokaz njegove trajne predanosti i strasti prema sportu. Također je učvrstio njegovu poziciju legende u povijesti tenisa, pomaknuvši ga dva Majora ispred Rafaela Nadala i izjednačivši rekord koji je postavila Margaret Court iz druge ere.
Đoković se obratio publici: “To mi očito znači sve na svijetu. Živim svoj san iz djetinjstva da se natječem u vrhu u ovom sportu. Upisati se u povijest ovog sporta doista je izvanredno i posebno. Nikada nisam mislio da ću govoriti o 24 Slama, ali posljednjih nekoliko godina mislio sam da imam šansu.”